Nej, nej. Hon är omslaget.
Alla andra gör samma sak.
- Ville ni träffa mig? - Ett fotografi...
- Allt väl på vägen till Damaskus? - Ja.
- Ledigheten gjorde mig gott. - Är du säker på det?
En månad som nykter.
Mirakler inträffar, ma'am.
Låt se om vi kan dra nytta av denna nyvunna entusiasm.
- Den här Gore Vidal-intervjun... - Jag har frågorna här.
Alldeles för mjäkiga. Chefen vill ha hans huvud på ett fat.
Han gillar inte gubbar som predikar-
- om hans favoritlands nedgång och fall.
- Hans fru är ju nordstatsbo. - Vidal är äkta vara. Han är ett geni.
- Och? - Jag ska alltså såga honom?
Kalla det vad du vill. Om du gör det rätt hamnar det på omslaget.
Du behöver bara hänga honom på stadens torg. Kan du klara det?
Inga problem.
Jag glömde nästan... Gör en snabb intervju till medan du är där.
Världens mest berömda dvärg. "Mannen med den gyllene pistolen".
"Fantasy Island". Du vet: "De plane, de plane."
Jag trodde att han var död. Är han inte det?
Bondfilmen firar 20 år.
En rolig liten artikel på 500 ord. "Var är de nu?"
Jag har fullt upp med Vidal. Kan ni ge det till nån annan?
- Kanske Casey? - Han vägrade.
Jag vägrar.
Skulle inte du tacka mig för att jag räddade dig?
Jo, det skulle jag.
Och dvärgartikeln... Den ska vara rolig.
Alla utgifter betalda till LA. Härligt.
- Det var bara en tidsfråga. - Du börjar äntligen komma upp dig.
Ni menar väl ner, med tanke på dvärgen.
- Casey, tar du ett glas med oss sen? - Jag kan inte. Jag ska iväg nu.
Enskild intervju med Reagan på ranchen i Santa Barbara.
- Reagan? - Ja.
Han vill berätta hur det var att styra världen, eller nåt.
Jag kan berätta hur det var för världen.
- Hej! - Hon är ute.
- Hur mår Jamie? - Han mår bra.
Jag har just lagt honom.
- Jag ser honom ju. - Danny! Adjö.
Kan du åtminstone säga var Katie är?
Hej.
Vad gör du här?
Jag var inte i närheten, så jag ville komma förbi och hälsa.
Den här är till dig.
Vi får ses sen.
Jag tänkte bjuda laget runt!
Jag ville berätta den goda nyheten. Jag jobbar igen!
Och de skickar mig till LA. Otroligt, va?
- Och jag kommer att göra succé... - Och vad då?!
- Jag fixar det den här gången! - Du lyssnar inte. Det är slut!
Den här gången är det på riktigt. Titta! Jag har varit nykter en månad.
Även om det vore sant, vilket jag inte kan veta...
Är du så dum i huvudet att du tror att allt plötsligt blir bra?
Efter det som hände? Efter fem år av din skit?!
Jag försöker, Kate. Jag försöker ju, för fan!
Jag kommer inte tillbaka, Danny.
Belvedere. Ja. Klockan tio imorgon kväll.
Exakt klockan tio. Jag förstår.
Meddela mig om nåt förändras.
Kan ni hälsa mr Vidal att jag ser fram emot att träffa honom?
Tack.
Rumsservice?
Kan ni skicka nån som tar bort all alkohol från min minibar?
Tack.
GALEN NICK NACK SIKTADE PÅ MIG MED PISTOL
Minns du slutscenen i "Mannen med den gyllene pistolen"-
- när Roger Moore stoppade ner mig i den där resväskan?
Min rygg fick sig en rejäl omgång. Jag kunde inte gå på en vecka.
Han övertalade flickorna att bära ut mig till hotellets pool på en bår.
Som Caesar, du vet.
- Precis som Caesar. - Precis som Caesar.
Den filminspelningen var den lyckligaste tiden i mitt liv.
- Låt mig hjälpa dig med den där. - Voilà.
Är du säker på att du inte ska ha nåt? Nåt att dricka, åtminstone.
Nej tack, jag dricker inte alkohol.
Du undrar väl varför jag bara tar små munsbitar?
Ja, faktiskt. Hur kommer det sig?
För att de jäkla läkarna har bestämt det.
Mitt blod är sjukt på grund av min åkomma-
- så jag har fått strikta instruktioner.
Om jag äter en hel måltid kan jag falla död ner.
- Det skulle bli en bra story. - Ja, verkligen.
Är inte rökning en risk?
Ett liv utan risker har inget värde.
Han skapade mig som Han gjorde.
Men Han erbjöd mig gottgörelse.
Att äta, att känna, att vidröra, att älska.
Det är meningen med mitt liv.
Den dag jag inte kan göra det blir min sista-
- så jag måste fylla varje dag med ändlösa möjligheter. Ja?
- Tack. - Nej! Du är min gäst, jag insisterar.
- Varsågod. - Tack.
Tack, Hervé. Det var lysande.
- Vad? Var det allt? Inga fler frågor? - Jag har mer än tillräckligt.
Jag har en intervju till ikväll.
- En intervju till ikväll? - Ja, tyvärr. Jag är redan sen.
Vet du, jag har inte gett en intervju på tio år.
Men när din tidning ringde... Den har ett mycket gott rykte.
- Det är därför jag är så förvånad. - Varför är du förvånad?
De brukade aldrig skicka sina färskingar.
- Jag är ingen färsking. - Bara en färsking...
skulle skriva storyn innan han kom hit.
Nick Nack. Tattoo.
Bara lite tokerier-
- men det är nog allt som nån av din kaliber är intresserad av.
Det var roligt.
Men var mycket försiktig.
- Om några år är jag redaktör. - Inte alls.
Du har rätt om en sak.
Jag är inte här på grund av dig. Du är bara aptitretaren.
- Betalningen godkändes tyvärr inte. - Er maskin är sönder.
Jag kan sitta och prata hela natten-
- men jag måste iväg till den andra intervjun.
Jag har en verklig historia åt dig, färsking.
En historia som skulle läsas över hela världen.
Och den historien är den som kommer att göra dig berömd.
Jaså?
Tänk om jag skulle säga-
- att du får den sista intervjun med Hervé Villechaize?
Va?
Där lurade jag dig!
Fan. Jag gillar inte sjuka lekar.
Lurade jag dig?
Hervé, tack så mycket.
Lysande. God kväll.
Farväl... färsking.
Jag måste till Belvedere på tio minuter. Fixar du det?
Förlåt att jag är sen, mr Vidal.
Jag hamnade i ett krisläge.
Var det nån som dog? Det hoppas jag verkligen.
Nej. För att göra en lång historia kort, så var det en dvärg.
Låt mig börja med att berätta hur mycket jag älskar er bok.
Mr Tate. Man klargjorde väl att intervjun...
- skulle börja exakt klockan tio? - Ja.
Och ni är medveten om att klockan är 23 minuter över?
Ja, och jag ber om ursäkt.
Om ni inte kan vara exakt när det gäller tider-
- varför skulle jag då vänta mig det av ert reportage?
- Tack, Saul. - Nej. Det var ett misstag.
Det var mitt misstag och jag ber om ursäkt. Snälla ni.
Snälla, snälla. Jag har rest så långt för att komma hit. Snälla.
Det har jag med.
Jag kanske kan erbjuda er nåt att dricka.
Var inte ett sånt arsel.
Hans kontor öppnar klockan tio. Jag tänker vänta på honom där.
Jag ger mig inte förrän jag har fått intervjun-
-men boka om min biljett.
Säg inte åt mig vad jag ska göra. Gamlingen kommer att få spader.
Säg inget förrän jag har ordnat allt.
Herregud... Stanna där du är. Gör ingenting.
- Fan... Tänker ni skvallra? - Nej, jag tänker ordna det härifrån.
- Jag lovar att fixa det. - Du lovade att inte sabba det!
Helvete!
Rumsservice? Jag ringde och bad er snällt-
- att ta ut all sprit ur min minibar, men den är ju fan kvar!
Mina herrar, när det gäller att få sista ordet i en diskussion-
-är det viktigare för er fru...
Det ansiktet glömmer man inte så lätt.
- Hallå? - Det är städerskan!
- Vem är det? - Hervé!
Hervé? Det är ju fan mitt i natten.
- Din andra intervju är klar, ja? - Och?
Då kanske vi kan avsluta vår intervju nu.
Det har vi redan gjort.
Vi träffas därnere. Fem minuter.
- Va? - Jag lovade dig en jättebra historia.
Det är ju fan otroligt.
Idiot.
ROBOTDVÄRG
Är du helt jävla galen?
Jag tänkte ge dig en liten rundtur. Hervés LA.
- Ville du inte avsluta intervjun? - Det gör vi på vägen.
Rädd?
Det är så här man ska färdas, non?
Oroa dig inte, Danny. Jag tänker inte mörda dig.
Inte än, i alla fall.
- Hur gick den andra intervjun? - Jo då, bara bra.
Inte så bra.
Då så...
Vad har du för en makalös historia? Den som ska göra mig berömd.
Säg det du. Det är du som är skribenten.
Ställ en fråga.
Hör på, grabben.
Säg vad du vill ha sagt eller släpp av mig här.
- Bra, bra. - Bra?
Nu vet jag att du lyssnar.
Min mor sa alltid att jag var Hitlers fel.
Som om han inte hade tillräckligt på sitt samvete.
Sa hon att det var orsaken? Till allt det här.
Kanske var det ambulanskraschen som gjorde mig så här-
- eller kanske Guds vilja. Vem vet? Han kan ha ett sjukt sinne för humor.
När insåg du att du var...?
Ett missfoster?
Pappa var läkare.
Han var den förste som såg det.
Pappa sa att inget är omöjligt.
Han blev besatt av att få mig att växa.
Han sa att vi måste prova allt.
Att ett mirakel alltid kan inträffa.
- Hur stod du ut? - Vad menar du?
Du genomgick ett helvete för... för ingenting.
Det var inte för ingenting. Om vi inte hade provat allt-
- skulle pappa alltid ha undrat om han hade kunnat hjälpa mig.
Om han hade kunnat göra mig frisk på nåt sätt.
Precis vad läkaren ordinerade!
Vet du, jag tror att på sitt eget vis...
har min mor alltid varit förälskad i mig.
Vad i hela världen kan få dig att tro det?
För att hon var min mor. Jag vet vad hon kände.
Jag var den levande påminnelsen om kraschen och hennes egen svaghet.
Okej. Vad tyckte din far om hennes beteende?
Han sa att på grund av min åkomma-
- skulle jag ha tur om jag levde längre än till 25.
Men jag har hunnit fylla 50.
Nu kanske han inser vilket mirakel jag är.
Mirakel...
- Gillar du? - Lysande.
Det ser precis ut som du.
Du är en duktig konstnär. Det är fan lysande.
Jag är 18 år gammal och är Hervé erövraren!
Ibland kan bristen på proportioner vara till en mans fördel.
Äntligen förstår jag vad jag måste bli: konstnär.
Och att jag måste hitta ett sätt att njuta av varje ögonblick.
Kosta vad det vill.
När världen inser att du är en människa-
- och inte bara en lustig syn blir de rädda.
Varför är det så, tror du?
Varför skulle folk vara rädda för nån som jag?
Jag vet inte.
- Vad är det? - Vår natt är på väg att bli bättre.
Chaufför!
- Hervé... - Hej! Hur är det?
- Hur är det med frun och barnen? - Jo då...
Perfekt.
Hej.
Kom. Kom.
Hervé? Jag sa ju att jag inte dricker alkohol.
Vem ska få veta det? Det är bara du och jag här.
- Hur längesen var det? - Vilket då?
"Vilket då"... Kom igen, Danny. Vi är vänner nu, du kan berätta.
Det ska du skita i, men jag har inte druckit på 32 dar.
- 32 dar? Det låter illa. - Tycker du? Det är faktiskt bra.
Vem skulle räkna dagarna om det var bra?
Det var min berättelse. Nu fortsätter vi med din.
Samma dag som jag blev misshandlad-
- beslöts det att jag måste lämna Frankrike.
Ett missfoster beger sig dit missfostren beger sig.
New York är den enda plats där jag nånsin har känt mig lång.
- Vill du ha pistolen? Plocka upp den. - Vill du ha pistolen? Plocka upp den.
- Jag hoppas att du gör det. - Jag hoppas att du gör det.
Fan också!
I två månader satt jag och åt och såg på John Wayne, Chuck Heston-
- Steve McQueen, Gilligan... Alla storheterna.
Det var så jag lärde mig engelska.
Låt oss tjäna pengarna genom arbete.
Jag insåg att illusionen fanns i allas vardagsrum-
- och att jag måste bli en del av den nya världen: televisionens värld.
Och ingen har rusat in hit heller, va?
Det är då jag förstår vem Hervé Villechaize kan bli.
En konstnär som alla känner till. Som Dalí!
En konstnär som själv blir ett konstverk.
Varför måla det när du kan vara det?
- Insåg du då att du ville bli berömd? - Nej! Att jag måste bli berömd.
Som att du måste bli redaktör. Det är ett kall.
Vi är oerhört stolta över att få delta i det här, Sydney.
Nej... Kan du vänta en sekund? Vad är det?
Det står en liten fransman i receptionen med en kniv.
Han säger att han vill prata med er.
Jag behöver bara fem minuter av er tid, mr Rothstein.
Det är ingen fara, Melanie.
- Hur kan jag stå till tjänst, mr...? - Mitt namn är Hervé Villechaize.
Jag är den här generationens bästa franska skådespelare.
Och jag behöver den här generationens bästa agent för att företräda mig.
Ni är väl bäst, non?
Kan ni lägga ifrån er kniven, tack?
"I morgon och i morgon och i morgon!"
"Så kryper det så sakta dag från dag"
"Till sista stavelsen av livets bok"
"Och varje gårdag"
"Har lyst fram en narr Till dunkel grav"
"Ut, ut, du korta ljus!"
"En skugga blott, som går och går, är livet"
"En stackars skådespelare"
"Som larmar och gör sig till, en timmas tid, på scenen"
"Och sedan ej hörs av"
"Det är en saga Berättad av en dåre"
"Låter stort, betyder intet"
Jävlar i helvete...!
Det var det. Jag beslöt mig för att bli filmstjärna.
Man beslutar sig inte bara för att bli filmstjärna.
Att man är liten betyder inte att man måste agera därefter.
James Bond. Han räddade mitt liv.
Nick Nack! Trevligt att träffas. Sätt dig ner.
Studera de andra och ställ dig på rätt plats.
Det är så här det blir när folk glömmer vilken tur de har.
Du behöver aldrig oroa dig för mig, Roger.
Det var då jag fann det gudomliga botemedlet mot min åkomma.
- Och med botemedel menar du framgång? - Nej, jag menar Framgång!
MANNEN MED DEN GYLLENE PISTOLEN
Till slut inser jag att mor är stolt över mig. Stolt över sin lille man.
Det är än idag ett av mitt livs största ögonblick.
Vet du vad jag tycker? Att vi har arbetat hårt.
Jag tycker att vi förtjänar att roa oss rejält. Jag bjuder.
Hej! Jag heter Destiny. Det här är min väninna Brianne.
- Var har ni telefonen? - Kom igen.
Ring inte hem till mamma nu, Danny.
Hej, Destiny. Hej, Brianne.
Rum 1007. Ja, mr Tate. Har jag några meddelanden?
Okej. Tack.
GORE VIDALS KONTOR ÖPPET 10-15
Jag åker hem. Vi får fortsätta nån annan gång.
Låt honom inte gå härifrån.
Engelsmän! Ni vet inte hur man roar sig.
Jag är irländare och det vet vi visst.
Kan du inte sitta ner och slappna av?
- Champagne? - Nej.
Ja!
Danny! Gå fram och hälsa.
Gå nu! Gå fram och hälsa.
Får jag prata med din kompis? Tack.
- Hej! - Då var det roliga över.
Det där är hennes pojkvän!
Danny! Danny! Danny!
Bort med er.
- Danny! Kom igen. Vart ska du? - Du är en ondskefull liten skit!
Jag visste inte att du inte gillar whisky.
- Du visste precis vad du gjorde! - Jag försökte få dig att slappna av.
Jag kom hit för en intervju, inte för nåt galet jävla spel!
Förlåt att jag tog med dig hit trots att jag kände till din situation.
Du vet ingenting om min situation!
Du har rätt! Nu gör vi klart intervjun.
Glöm det. Det är ändå för sent för det nu.
Jag behöver sova! Och jag har fortfarande kvar den andra intervjun.
Du hade väl gjort den?
Eller?
Nej. Jag sabbade den, för jag var sen.
Vill du veta varför? Det var ditt fel. Du sinkade mig.
Om jag inte ordnar upp det får jag sparken.
Varför följde du med mig ut, då?
Jag trodde väl att du skulle vara lite roligare-
-än repriser av "Pappa vet bäst".
Det var nog inte därför.
Kanske trodde jag att storyn kunde bli bra-
- men det hade jag också fel om. God natt!
Vänta, vänta, vänta! Vänta, jag... Jag förstår.
Den galna dvärgen sinkade dig.
Där sitter du - mitt i natten, långt hemifrån i nåt sunkigt hotellrum.
Det finns ingen där som hjälper dig. Du är på väg att få sparken.
Det är bara du, ensam med minibaren.
Där har vi det, eller hur?
Du vet? Det är den verkliga orsaken.
- Hördu, nu åker vi! - Ja.
- Jag sticker. - Nej, kom igen. Du kan inte åka än.
Tänk på saken.
Vad finns det på det sunkiga hotellet förutom mer av samma sak?
Varför ska du hata dig själv när du kan hata mig istället?
Jag minns inspelningsdagen med Roger som om det var igår.
Du kan sluta med jävla skitanekdoter...
- som du har använt sen 70-talet. - Aj!
- Ta det lugnt, Danny. - Berätta bara hur det kändes.
- Vilket? - Att vara berömd. Att stå på toppen.
Att äntligen kunna köra ner det i halsen på de jävlarna-
- som såg ned på dig för att du var annorlunda.
Bara berätta hur det kändes.
Att vara berömd är som att vara full-
- förutom att hela världen är full med dig.
Jag hade inte nått toppen efter Bondfilmen, om du tror det.
Du var världsberömd. Alla kände till Nick Nack.
Det är inte samma sak som att ha nått toppen.
Man har inte nått toppen utan pengar. Pengar, pengar, pengar...
I fyra år efter Bondfilmen kunde jag inte ens hitta ett jobb.
Skulle man kunna påstå-
- att ni ser er som en talesperson för alla kortvuxna?
Inte alls, Merv. Jag är bara en skådespelare som har haft tur.
Men som ordförande för Little People of America-
- tycker jag att det är viktigt att spela rätt roll i samhället.
Att påminna folk om att livet är annorlunda för oss.
Ge ett exempel på hur det är annorlunda.
När jag jobbade med Elvis i "Skoj på hoj!" -
-så ställde han samma fråga.
Så vad höll dig igång? Var det självförtroende? Beslutsamhet?
Eller var det ren desperation?
Du hade inget att förlora. Inget att återvända till.
Nej, det var Gud. Gud fick mig att fortsätta kämpa.
- Tror du helt allvarligt på Gud? - Ja. Han skulle aldrig svika mig.
- Hade Han inte redan gjort det? - Han skapade mig så här, absolut.
Men berömmelsen var en av Hans små gottgörelser. Det vet jag!
Hur kan du möjligtvis veta det?
För att jag bad om ett mirakel.
Och det inträffade.
Hej! Jag är Kathy, din påkläderska.
- Det kommer att gå jättebra. - Tror du?
Jag har inte varit på audition på nästan två år.
- Du har redan fått rollen. - Hur vet du det?
För att jag vet det.
Det finns bara en av dig på planeten vi kallar jorden.
Om planetens största producent Aaron Spelling-
- säger att du kan, då kan du. Lita på mig.
Andas med mig.
Det var bra. Är du redo att prova kläder nu?
Tänk er en vacker ö, nånstans mellan himmel och jord-
- där varje dröm ni nånsin har haft kan bli verklighet.
Vad vill ni vara? Kung, drottning, krigare, poet, mästare?
Kanske vill ni vara älskad av alla. Eller bara av nån.
Berätta vilket liv ni verkligen vill leva-
- så ska mr Rourke och jag få det att hända.
De plane! De plane!
- Tattoo? Ah, Tattoo... - Hej, chefen!
Tror ni att jag kan sälja mina tavlor till nykomlingarna?
Inte nu, Tattoo. Sätt på dig kavajen. Det är dags att hälsa på gästerna.
- Det här kan jag vänja mig vid. - Följ med, Tattoo.
GÄSTSTJÄRNOR I ALFABETISK ORDNING
Det var ett av tv-historiens bästa partnerskap.
På era platser, tack. På era platser.
Och leenden, allesammans. Leenden.
Som Aaron Spelling brukade säga: "Hervé är en liten okynnig Starsky."
Det kommer att bli en bra vecka.
"Och Ricardo är den äldre, visare Hutch."
- Underbart. - God dag.
Tattoo, Tattoo, Tattoo.
Jag heter mr Rourke och jag kommer att vara er värd.
- Välkomna till Fantasy Island. - Bravo!
Programmet är en stor, fet succé!
Min legend är född!
Åt det hållet.
Programmet är un succès énorme.
Jag tjänar mer pengar än jag nånsin har kunnat drömma om.
35 000 dollar i veckan!
Äntligen har jag nått toppen. På riktigt.
Världen är min!
Du kan kalla det ett mirakel, men du kan också kalla det ren tur.
Det är samma sak, förstår du inte det?
"Fantasy Island" var min rättmätiga belöning.
Han var tvungen att gottgöra mig på nåt vis.
Men var du verkligen stolt över det?
Du var ju en seriös konstnär, en surrealist i Dalís anda-
-och så är du med i den här smörjan.
Varför är du alltid en sån liten satmara?
Den rollen är nog din, min vän.
Det ska du få betala för, färsking.
Flytta på dig! Skynda på!
Hervé!
- Vad i helvete? - La-la, Danny!
Hervé, din lilla skit!
Hervé!
Jösses! Jävla dvärg.
Vad i helvete?!
- Det är inte kul. Det här är sjukt. - Förlåt. Jag skaffar dig en ny.
Med vad? Ett övertrasserat kreditkort?
Ska vi ta och prata om det här, då? Skådespelerskan du träffade.
Vad heter hon? Camille? Det är väl så hon heter?
Jag säger aldrig hennes namn. Nånsin.
Tattoo, Tattoo, Tattoo.
Jag heter mr Rourke. Jag kommer att vara er värd.
Välkomna till Fantasy Island.
Och... tack! Den tar vi.
Ni var jättebra.
Jag vill att du tar reda på allt du kan om henne.
- Vem då? - Nu filmar vi inomhus.
- Om henne? - Vackra dam. Ett sånt nöje.
- Prata med henne, Kathy. Snälla. - Varför då?
Hon gillar mig. Hon vill bara verka svår.
Det är inget gott tecken när kvinnor är såna.
Säg att jag vill träffa henne. Säg att jag har en poets hjärta.
- Tack. - Kom igen.
Snälla Kathy. Kom igen.
Jag älskade kramen och pussen. Det bara kändes rätt.
Hej, hej.
Filmhistoriens bästa entré.
Jag visste att du skulle komma fram och hälsa. Jag heter Camille.
- Hervé Villechaize. - Jag tackar, jag.
Härmed förklarar jag er man och hustru. Ni får kyssa bruden.
Allt jag vill är att ta hand om dig och vår familj.
Ja.
Vår familj.
Det ser ut som ett riktigt Hollywoodbröllop.
Och se på dig - du är så söt.
Du ser så lycklig ut. Kära nån.
Så fint.
Så, Hervé... Kunde din hysteriskt omättliga jakt på kvinnor-
- ha varit det som gjorde att din fru begärde skilsmässa?
Jag jagar inte kvinnor. Jag bara älskar dem. Allihop.
Och nej. När jag gifte mig hade jag alltihop under kontroll.
- Du måste tro att jag är korkad. - Arrêtez! Stanna bilen!
Vart ska du? Vänta, Hervé... Kom igen.
- Hördu. - Jag pratar inte mer med dig.
Menar du att jag ska tro-
- att du slutade jaga kvinnor när du gifte dig med Camille?
Vad är det för skitsnack, Hervé?
- Det är sant. - Självklart.
Om du hellre tror på blaskorna får du göra det.
Men det de skrev om mig och henne är inte sant. Ställ en fråga.
- Så att du kan ljuga om det också? - Fråga nåt!
Varför säger alla att du blev vidrig så fort du blev berömd?
"Alla"? Vilka är "alla"?
Vi kan börja med Ricardo Montalbán.
"Fantasy Island" var ett verktyg för Ricardo Montalbán.
Han var stjärnan, men Tattoo stal rampljuset.
Han var avundsjuk. Det är sanningen, färsking.
Varför i hela världen skulle han avundas dig?
För att detta usla lilla missfoster nästan var lika berömd som han.
Han åt på de bästa restaurangerna, tjänade nästan lika mycket pengar-
-knullade fler vackra kvinnor-
- och snobben Montalbán stod inte ut. Det gjorde honom galen.
Montalbán verkar inte vara den avundsjuka typen.
Du var inte där. Du har ingen aning.
Han provocerade mig så att jag skulle explodera.
Varför göra honom besviken?
Ricardo! Jag hade tänkt skjutsa dig, men insåg att det inte finns plats.
Det här är min beundrarpost. Och det här är min nya beundrarinna.
Jag beklagar, men det här är din beundrarpost.
Gott uppförande och charm, Hervé?
Och så ville jag tacka dig för att du strök alla mina scener idag.
Manusförfattarna tar besluten. Jag ger bara förslag. Det vet du.
Du älskar att ge förslag, eller hur?
Du är en begåvad skådespelare med ett underbart sinne för humor.
Inte undra på att du är så populär.
Men jag måste berätta att de flesta av breven i din säck...
kommer från mig.
Vi ses på inspelningsplatsen. Låt dem inte stå och vänta.
Jag har aldrig haft så roligt i hela mitt förbaskade liv.
Det lät inte som om nån annan hade roligt.
Jag vet bara att miljontals människor såg tv-serien.
Det var inte mitt fel att de avgudade mig.
Avgudade? Var det så? Wow...
Det är ju otroligt, när man tänker efter.
- Vilket då? - "Fantasy Island" gav dig allt.
- Pengar, berömmelse, kvinnor... Allt! - Och?
Inte ens jag hade kunnat sabba det så fullständigt.
- Tycker du att jag sabbade allt? - Självklart gjorde du det.
Efter år av kamp får du denna mirakulösa chans.
Håll inte tillbaka.
Och så kastade du bort hela skiten.
Titta, vissa av de här är riktigt bra läsning.
"Full dvärg i sexskandal". "Klädpoker i jacuzzi".
Genialiskt! Om jag ändå hade varit med. Det lät som en kul kväll.
Vi tittar på de här sakerna.
"Känd dvärg öppnar sexklinik på inspelningsplats. Gratis läkarbesök."
Vilken generös jävel. Det är ju jättetrevligt.
Det mesta av det här måste väl vara sant?
Väntar du dig att jag ska ta skräpet på allvar?
Det är offentliga uppgifter.
Vad gör du? Gör inte så, Hervé.
Gör inte... Lysande.
Nu är det offentliga uppgifter.
Alltihop är alltså sant.
Du av alla människor borde veta vilket skitsnack man trycker.
Hopdiktade lögner för att sälja lösnummer.
Var det inte därför man skickade hit dig, färsking?
- För att skriva en rolig liten story. - Jo, så var det.
Men sen insisterade du på att ge mig den "sanna" historien.
Det är väl därför jag är här, eller hur?
Den sanna historien? Okej, färsking, den kommer nu.
Vänta. Vad gör du? Hervé?
Hallå! Hallå!
- Nej, Hervé. Kom tillbaka. - Tig nu, det är ingen fara.
Kom tillbaka in i bilen, för fan!
Hervé, kom tillbaka!
Men för fan... Kom ut, Hervé!
- Danny! Kom, Danny! - Kom, det är nån därinne.
Stanna där du är. Jag har larmtjänsten i telefonen.
Marty... Det är jag - Hervé.
Vad i helv...
- Vad i helvete håller du på med? - Förlåt, men ingen kom och öppnade!
- Vi måste prata. - Det är mitt i natten!
Kom hit.
Det här är min vän. Han är journalist på en brittisk tidning.
Han skriver en viktig artikel om mig och jag måste prata med dig.
För helvete, Hervé... Jag kunde ha skjutit dig!
Du behöver slappna av, Marty.
- Kom. - Fan heller.
Nej, tack.
- Är du journalist? - För mina synders skull.
- Och du skriver om den här killen? - Ja.
- Är det verkligen okej? - Jag har inget att dölja.
Berätta sanningen om hur Montalbán förstörde mitt rykte.
Visst, Montalbán gav sig på dig. Det är sant.
Hör du nu? Jag sa ju det.
Men minns du varför? För det gör jag.
Jösses, som jag minns det.
- Var är han? - Han har tydligen för få repliker.
- Och han föreslår... - Vad är det han föreslår?
Att ni låter hans stand-in spela in avsnittet istället.
Låter hans stand-in spela in avsnittet?
Han vill att hans stand-in spelar in avsnittet!
Nåväl... Om det är den här vackra åttaåriga flickan-
-så agerar hon bättre.
En äkta konstnär skulle vara här idag och stötta sina konstnärsvänner-
- och visa respekt för våra manusförfattare.
"Fantasy Island" betyder mycket för mig!
- Snälla mr Montalbán... - Ut med den franska minimänniskan!
Ring upp Spelling åt mig genast! Om jag får be.
Han ska inte få sänka oss!
Vi har arbetat så hårt för vår framgång!
Förlåt, jag brukar inte bete mig så här.
Vi tar... Vi tar en paus.
Alla vet att programmet är en sensation tack vare mig!
- Jag är trött på den där mexaren! - Skrik inte.
Och hälsa Aaron att jag vill ha samma lön som Ricardo.
- Samma. - Nu är du oresonlig.
Förlåt mig. Är jag oresonlig?
Excusez-moi, allt jag vill ha är respekt. Och det betyder pengar!
Titta, så mycket pengar de tjänar!
Hervé... Du har fått både pengar och respekt.
Varför behandlas jag då som ett barn? Det är misshandel!
Jag vet hur svårt det kan vara, i synnerhet som du är nygift.
Det här har ingenting med mitt äktenskap att göra!
Det är affärer, Marty!
Hälsa Aaron att Tattoo vill ha samma lön som Roarke.
Tro mig när jag säger att det är en mycket dålig idé.
Om inte du pratar med dem så gör jag det.
Du fattar visst inte, Hervé.
Hör på. Du kommer aldrig mer att få en sån här serie. Nånsin.
Det här är en unik chans, tro mig.
Att ha en roll i den här tv-serien är som att vinna högsta vinsten.
Utan mig finns det ingen tv-serie.
Jag fick närapå lämna branschen på grund av honom.
- Bara på grund av det där? - Nej, för att han var så jävla galen.
1981 slösade han 150 000 dollar på fester. Bara galna fester.
Vi sa till skattemyndigheten att han byggt den dyraste poolen-
-i Hollywoods historia. Minns du det?
Jag hade kul. Är det inte så stora stjärnor gör?
Ha kul, men gör inte av med vartenda litet öre.
Jag sa ju åt dig att lägga undan pengarna.
Jag sa åt honom, men han vägrade. Så jag sparade åt honom ändå.
När han får veta det blir han galen och gör av med det också.
- Du lurade mig. - Jag försökte hjälpa dig. Faktiskt.
Så gör de i Hollywood när de försöker hjälpa en.
Berätta om alla barn jag hjälpte.
Det gjorde du. Fler än jag kan räkna. Men du hjälpte aldrig dig själv!
Jag älskar dig, Hervé. Men du minns inte hur illa det blev.
Hervé! Jag vet vem du är och jag är glad att du är så framgångsrik.
Ta inte illa upp, men kan du inte försöka föra dig med lite mer stil?
- Dra åt helvete. - Kom hit!
Din jävla skitstövel! Kom hit!
Det räcker.
Hervé.
Hej, mr Spelling.
Herregud.
- Du och jag måste prata. - Jag är klar om två minuter.
Du är tre timmar försenad.
Ingen beter sig så på min inspelningsplats!
Slappna av.
Du har hållit oss gisslan i tre timmar.
Kom igen! Nej, nej, nej...
FANTASY ISLAND-STJÄRNA SKILD
Hon kan inte ta det jävla huset, Marty! Huset är mitt!
Säg inte nej till mig! Jag säger nej till dig!
Ring Camilles advokat och säg...
Nej, du gör det! Jag avskedar hela företaget!
Tv-bolaget är bekymrat över ditt beteende.
Jag kan inte beskydda dig...
- Kör den förbannade bilen! - Jag ber om ursäkt, Ricardo.
Varför sitter vi här? Kör den förbannade bilen! Kör hit bort.
Jag vill inte prata med den där jävla överlöparen.
Vi kör! Nu!
Jag förstår att du har det svårt med ditt privatliv just nu.
Men vi har ett arbetslag som väntar. Och de har fått vänta på dig förr.
Tvärtemot vad du tror så är jag din vän och jag förstår din smärta.
Trots att jag avskyr synden har man lärt mig att älska syndaren.
Så snälla, lyssna noga på mig.
Om du ger dig av nu blir ditt liv aldrig mer detsamma.
Och jag lovar att du kommer att ångra det.
Så kom, Tattoo!
Låt oss välkomna gästerna.
Tack för att du försökte, Ricardo.
Det kanske finns nån annan liten man.
Det var början på slutet.
Han varnade dig.
- Tack för att du tog emot mig ikväll. - Ingen orsak.
Du hade det jobbigt under alla dessa år.
Du ska veta att jag uppskattar ditt hårda arbete.
Okej.
Använd huvudingången nästa gång.
- Jag beklagar att du fick genomgå... - Sluta.
Det känns väl bra att tro att du är bättre än alla andra?
- Det gör jag inte. - Jag hade den framgång du aldrig får.
Nu hackar du på mig för att du känner dig utskämd.
Vet du varför såna som du aldrig lyckas?
För att ni inte har modet att göra nåt själva.
Det är mycket lättare att döma andra.
Jag hade rätt om din roll i det som hände.
- Det var ditt fel, mer än nån annans. - Läxa inte upp mig om det.
Jag tror att du försörjer dig på att kritisera andra-
-för att andra inte ska se dig.
Att under alla dessa ord så är du ingenting.
Men mig lurar du inte. Nej då, jag ser dig.
Danny T... Danny Tate.
Det här är ett jävla slöseri med tid. Stanna bilen!
Vem fan tror du att du är som vänder mig ryggen?
Vad har du nånsin gjort?
Ingenting har du gjort! Ingenting har du upplevt!
- Vad ger dig rätt att döma, färsking? - Ingenting.
Men jag tar ansvar för all skit jag har ställt till med.
Men inte du. Inte ens en jävla massa år senare.
Vilket sorgligt, patetiskt litet missfoster du är!
Är jag fortfarande den som sabbar allt?
Se på dig själv! Nykter i 32 dar.
Och vad är det nu? Två timmar?
- Känner du för ett glas nu? - Jag fattar vad du vill ha sagt.
Mitt liv kommer åtminstone att ha haft nån betydelse.
Men du är inget mer än en fotnot.
Du kommer att vara glömd innan jag avslutar den här meningen.
Ska du inte bara döda mig, då?
Kom igen! Det blir det perfekta slutet!
Du skulle göra oss alla en tjänst. Jag är ju bara en vanlig människa.
Vilken jävla skillnad skulle det göra?
Men då kommer ingen jävel att läsa om det, eller hur?
Tror du att du är den ende som haft det tufft?
Som har sabbat allt och haft svårt att medge det?
Du har ingen ensamrätt på det, din självupptagna lilla skit!
Alla har gjort det! Vi är alla bara människor! Fan ta dig!
Sanningen är att du ville släpa mig ner i skiten-
- så att du slapp skämmas över allt du har förstört i ditt liv.
Men det kommer inte att funka.
Din sanna historia? Den är inte sann.
Det är inte ens nån historia. Det är ett pressmeddelande!
Tror du på allvar att hela världen kommer att läsa om dig?
Om du har tur blir det en kvarts sida längst bak vid recepten.
Ingen bryr sig ett skit, Hervé. Det rör ingen i ryggen.
Din sanna historia är ett skämt.
Ditt liv... är ett skämt.
Äntligen... ser jag ditt äkta jag.
Och jag är ingen jävla färsking.
- Du har rätt. - Det är klart att jag har!
Nej, nej... Jag menar att det inte är mycket till historia.
Vem vet?
Att bli överfallen av en galen kändisdvärg-
- kanske är värt en halv sida vid nyhetstorka.
Okej... Nu går vi.
Jag kör hem dig.
Ja. Kör hem mig. Det är fan på tiden.
Men först...
gör vi ett sista stopp.
Ett stopp? Nej, inga fler stopp.
Danny... Vad är en historia utan ett slut?
Hervé, jag bara...
Jag pallar inte mer galenskap.
Det blir ingen mer, jag lovar.
Lovar du?
Jag lovar.
Välkommen till "Fantasy Island", mr Tate. Formidable, non?
Här filmade vi planet som landade.
Vill du att jag ska säga det?
Inte direkt.
De plane! De plane!
Vad är det?
Det var här hon stod första gången jag såg henne.
Camille.
Du hade rätt. Det var mitt fel.
Jag sabbar allt.
Varför gjorde du det?
Jag vet inte. Jag blev helt enkelt galen.
Det måste ha funnits ett ögonblick.
Ett ögonblick då du beslöt att låta alltihop gå åt skogen.
När du kunde ha valt nåt annat, hejdat dig själv-
- när saker och ting kunde ha slutat annorlunda.
Jag vet inte. Jag funderar aldrig på det.
Fundera på det.
Du, då? Vilket var ditt ögonblick?
Mitt? Jösses, jag vet inte.
För mig var det ingen ände på ögonblicken.
Camille! Camille!
Jag har ett kontaktförbud här. Ni måste lämna platsen genast.
- Det skiter jag i. - Bli inte ohövlig.
- Var är hon, ditt arsel? - Titta här, lillen. Jävlar...
- Hervé? - Camille! Camille!
- Camille, älskling. - Skit också!
Jag älskar dig, Camille! Camille! Camille!
Det var exakt femton månader efter vårt bröllop.
Var är du? Camille?
Jag borde ha förstått att hon hade planerat det.
Hon hade planerat att ta ifrån mig hela mitt liv.
Jag ville så gärna att hon skulle älska mig.
Men älskade du henne?
Jag vet inte. Jag trodde att jag gjorde det.
Jag trodde att om jag kunde få henne att älska mig-
-så skulle allt bli bra. Och jag...
Jag skulle duga.
Men jag förstod att man inte kan få nån att älska en.
Inte om personen inte vill.
Inte om personen aldrig har gjort det.
Goldie Hawn. Du har 50 dollar.
Vi får se vem som kan fortsätta spela efter det här...
- Hej, chefen! - Hej, lille vän! Vad vill du ha?
De med choklad! De med choklad!
Nej, nej, nej! De med kanel! De med kanel!
Nej, nej, nej! De vanliga! De vanliga!
Till slut måste man inse-
- att livet inte avgörs av vad man klarar av att göra-
- utan endast av vad man klarar av att acceptera.
Låt oss ge en varm GM-applåd till vår speciella gäst:
Dvärgen med ett hjärta av guld - Tattoo! Herby Velcheez!
- Titta på den där! - Var har du planet?
Hervé! Titta hit, kompis!
Backa! Backa!
Backa! Försvinn härifrån!
Jag är så trött på den här skiten, Kathy!
Okej, raring. Men försök att lugna ner dig.
Då slutar vi! Vi gör inte om skiten igen!
Raring, vad ska du... Vad fan håller du på med?
Herregud!
Till slut insåg jag att jag inte är annorlunda än nån annan.
Slav under en illusion.
Illusionen att nåt eller nån...
ska mildra livets plåga.
Det kommer att bli en vacker morgon.
- När reser du? - Kanske i morgon eller i övermorgon.
Hälsa på mig ikväll på mitt hotell.
- Ikväll? - Ja.
Jag bor på Sheraton Universal.
De desinficerar mitt hus.
Jag är allergisk mot ångorna.
Snälla, kom.
- Jag har inga fler frågor. - Jag har inga fler svar.
Men jag har nåt åt dig.
Vi får se. Det har varit en lång natt.
GORE VIDALS KONTOR ÖPPET 10-15
Vi slog vad om hur länge du kunde hålla dig nykter.
Jag har inte druckit nåt.
Ingen fara, kompis. Du blir mycket mindre trist då.
- Vad gör du här? - Baskin har ett jobb åt mig.
- Va? - Det var nån som skulle sågas.
- Skämtar du? - Vad hade du väntat dig?
- Har jag fått sparken? - Vet inte. Du får fråga henne.
Hälsa henne att jag kom fram helskinnad.
Danny! Danny! Danny!
Danny.
Ja.
- Hallå? - Katie?
- Danny, jag sa åt dig att inte... - Nej, lägg inte på. Snälla Katie.
Du behöver inte säga nåt.
Jag kom på det.
Varför jag inte kan acceptera det.
Jag vet att ingenting kan ställa det tillrätta.
Men jag vill att du ska veta... Jag vet att det är slut.
Jag vet det och jag är ledsen.
Ni förtjänar bättre, båda två.
Det är...
Det är väldigt bra...
att du säger allt det här.
Att du förstår.
Danny?
Jag är kvar.
Skit också!
Flygplatsen, tack.
Jag måste stanna till lite snabbt.
Ge mig några minuter.
Hej! Danny Tate söker Hervé Villechaize i rum 1702.
Ja, sir. En mr Tate vill träffa er. Javisst.
Nedför korridoren, hissarna till höger.
Hallå?
Det är du.
Hervé...
Vad är det där?
Min chockpistol. 15 000 volt. Bara utifall att.
Utifall vad?
Nej, nej, nej. Jag har problem med ryggen, men jag hittade en lösning.
Jag har alltid med mig Roger.
Ser du?
- Vill du ha en Sprite? - Nej tack, jag hinner inte.
Det är redan för sent för de här.
Vad är allt det här?
Barnen skriver fortfarande. Trots att allihop är vuxna nu.
De ber om saker. De ber om...
autografer. Foton.
- Goda råd. - Vad trevligt.
Så du fann henne till slut? Den rätta?
Kathy. Ja.
Hon är min bästa vän.
Jag hade tur som fann henne.
Hon hjälpte mig genom de svåraste åren. Och med mina hälsoproblem.
Jag skulle aldrig kunna göra nåt som sårade henne.
Är det din mor? Lever hon fortfarande?
Jag vet inte.
Hon... Jag har inte träffat henne sen den kvällen på premiären.
Jag är nog skyldig dig sanningen.
MANNEN MED DEN GYLLENE PISTOLEN
Jag hade inte träffat mina föräldrar på över tio år.
Jag hade tänkt skänka de här till Television Academy.
Men det är nog bättre om du tar dem.
- Varför då? - Till din artikel.
- Nej, jag kan inte. - Snälla.
- Kanske en eller två. - Nej, alla.
- Jag är glad att jag stannade. - Jag med.
Det var längesen jag var så uppriktig mot nån.
Nu känner jag mig inte så ensam.
Vänta, innan du går förevigar vi detta historiska ögonblick!
Kom, Danny. Kom och sätt dig.
Lägg ifrån dig den där.
Jag ser fram emot din artikel.
Vem vet? Den kanske gör mig berömd igen.
Jag kan inte lova nåt.
Jag sabbade det andra jobbet och har nog fått sparken.
Men du hade rätt. Det är en jättebra historia.
Berätta för dem...
Jag ångrar ingenting.
Hervé. Tattoo!
- Gör din grej! Du vet. - Nej, nej, nej.
De plane! De plane!
Hervé?
Hervé!
- Hallå? - Det är Marty Rothstein.
- Jag måste tyvärr berätta... - Vad?
Hervé är borta. Han tog livet av sig.
Herregud...
- Det är en lysande artikel. - Tack.
- Två sidor. Nånstans i mitten. - Va?
Femhundra ord, kort och roande var det jag bad om. Inte det här.
- Då tar jag den nån annanstans. - Omöjligt.
- Vi äger den. - Publicera den, då.
- Det gör vi ju. - På omslaget!
- Två sidor. Nånstans i mitten. - Men...
- Snälla, ni kan inte göra så. - Varför inte?
För att jag lovade honom.
Lovade du honom?
Varför i hela världen skulle du göra nåt så dumt?
Din lille vän gjorde dig en tjänst.
Du har kvar jobbet för att han tog livet av sig. Det är en story.
Korta ner den nu.
Tate har tagit livet av en dvärg. Vart skickar vi honom härnäst?
Låt mig se din nya version.
AVSKEDSANSÖKAN
Låt oss åtminstone få ge dig ett avskedsglas.
Fan!
AV DANIEL TATE
HERVÉ VILLECHAIZE OCH SACHA GERVASI
UNIVERSAL SHERATON HOTEL, 27 AUGUSTI 1993
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com